До проблеми родових сил індивіда: російська гуманітаристика як інструмент ідеологічних маніпуляцій: На прикладі однієї публікації - Тарнашинська, Людмила (Синопсис: текст, контекст, медіа, 2025)
Актуальність статті зумовлена потребою з’ясувати, як у філософські й літературознавчі дисципліни сусідньої держави-агресора були інтегровані маніпулятивні ідеологічні тези, що легітимізують тоталітарні практики. Якщо раніше таке маскування сумнівних тез під глобальні «проєкти» ми легковажно пропускали повз увагу, то нині покликані вдаватись до критичного аналізу, що має стати не тільки озиранням назад, а й усвідомленим уроком на перспективу. Об’єктом аналізу стала публікація Л. Булавки, що актуалізує сучасні проблеми соціальної, філософської, літературознавчої антропології та розгортає низку порівнянь, асоціацій і висновків. Вони зримо й переконливо показують різницю в трактуванні тоталітарних / антитоталітарних аспектів у російській та українській парадигмах гуманітаристики, спираючись на базові онтологічні поняття. Мета статті — довести, що російська гуманітаристика здавна була інструментом ідеологічних маніпуляцій: під прикриттям усталених понять відбувалась реабілітація численних злочинів тоталітарної влади. Для досягнення цієї мети були використані загальнонаукові методи. У результаті дослідження продемонстровано, як на перетині філософії, антропології, літератури, культурології ще на початку 2000‑х років проходили апробацію маніпулятивні практики свідомістю: руйнувалась межа між поняттями добро і зло, спекулятивно розмивалася сутність понять Ренесанс і радянська культура. Урівнюючи їх, ставлячи між ними знак рівності, російські дослідники фактично виправдовували терор радянської влади, по-своєму інтерпретуючи антропоцентризм — не беручи при цьому до уваги масового винищення людей. Спростування тез і засновків проаналізованої статті Л. Булавки побудоване на працях Н. Бєрдяєва, В. Вернадського, К. Ясперса, українських науковців П. Юркевича, М. Шлемкевича, М. Поповича й інших сучасних філософів і психологів, а також Д. Затонського, Н. Торкут, Н. Шумило та ін.