«Коли кохання вперто проситься у вірш»: Павло Мовчан любовно-еротичний - Васьків, Микола (Синопсис: текст, контекст, медіа, 2024)
Актуальність статті зумовлена зосередженістю на нових аспектах творчості класика української літератури ХХ–ХХІ ст. Павла Мовчана (1939 р. н.) — любовно-еротичних мотивах, які суттєво доповнюють розуміння його поетичного світу. Предмет дослідження зумовили специфіка інтимної лірики П. Мовчана та її роль у творчості поета й в українській літературі. Проблематика статті зосереджена на нерозривному зв’язку любовно-еротичних мотивів із комплексом домінантних мотивів творчості поета, на їх вагомій ролі в доробку митця, на оспівуванні кохання як апофеозу окремої екзистенції, а втрата кохання сприймається як утрата сенсу окремого буття. Для вирішення цієї проблематики застосовуються біографічний, психоаналітичний, компаративний, герменевтичний і формальний (філологічний) методи дослідження. Результати дослідження. Поет оспівує кохання як вершинний момент буття ліричного героя, спогади про нього, про ідеалізований образ коханої проходить через усю його творчість. На шляху кохання виникають різні перепони, що спонукає сприймати його як солодку муку, і це споріднює П. Мовчана з багатьма поетами минулого й сучасності. Із плином часу почуття не згасають, усе більше викристалізовуються. До ліричного героя приходить усвідомлення непоправності втрати, сприйняття коханої як найбільшої цінності, яку вже неможливо повернути в реальному житті, але можна зробити це у спогадах, сновидіннях, видіннях тощо. Кохання для ліричного героя Мовчана — це нерозривне духовно-тілесне єднання, тому еротика, сексуальність, статевий акт є невід’ємними складниками його любовної лірики. Поет передає це в настільки метафоричній, завуальованій формі, що її не зрозуміли чи не захотіли відчитати цензори радянської доби, яких націлювали на боротьбу з будь-якими проявами еротики, котру тоді називали «порнографією». Святість духовно-тілесного єднання для поета виявляється в тому, що його кохані найчастіше отримують ім’я Марія, асоціюючись вряди-годи з образом Божої Матері. Любовно-еротичну наснаженість у віршах поета отримують символічні образи змія, яблук, суниць, павутинки тощо. Кохання в поетичному світі П. Мовчана є короткою миттю в неосяжному потоці тисячоліть історії неживої й живої матерії й енергії, але це найдорожча, найцінніша мить, яка надає сенс для людського буття.