О. Кониський в рецепції І. Франка: процеси зближення, відштовхування і меморіалізації - Бойко, Надія (Синопсис: текст, контекст, медіа, 2021)
У статті проаналізовано рецепцію О. Кониського в літературно-критичній і публіцистичній спадщині І. Франка. Важливим пунктом дослідження про взаємозв’язок національної ідентичності з місцями пам’яті служить спостереження П. Нора про те, що спільні символи стають основою спільної ідентичності індивідів, тоді носії колективної пам’яті вже не потребують особливих знань для досягнення ними спільної ідентичності. В аспекті запропонованої теми проінтерпретовано такі поняття, як «знакова постать перехідної доби», «Галичина — український П’ємонт», і значення конкретного місця-символу — Наукового товариства Шевченка, на які свого часу звернув увагу Франко, глорифікуючи постать Кониського, і які досі мають притягальні властивості, зумовлюючи процеси національної ідентифікації, культуртрегером яких і був Кониський. Предмет дослідження — в аспекті вчень про культурну пам’ять і місця пам’яті простежити вписування постаті О. Кониського в культурно-історичний канон України. Об’єкт аналізу — літературно-критичний і публіцистичний доробок Франка. З опорою на сучасну концепцію культурної пам’яті та дослідження про місця пам’яті простежити формування locus memoria покоління українофілів на прикладі вписування постаті О. Кониського в культурно-історичний канон України — у цьому й полягає мета розвідки. Зазначена мета передбачає вирішення таких завдань: докладно проаналізувати постать Кониського в літературно-критичному дискурсі Франка; виявити вплив ментального і генераційного чинника на їхні стосунки; з’ясувати шляхи меморіалізації постаті Кониського в рецепції Франка. У результаті проведеного аналізу шляхом залучення підходів біографічного, історико-літературного, емпіричного методів дослідження вдалося з’ясувати, що попри певні суперечності особистого й світоглядного характеру Франко високо оцінював роль Кониського в розбудові українського наукового й культурного простору.