Трансформація відсутності в стилі Софії Андрухович (на матеріалі роману «Катананхе») - Мокряков, Ілля (Синопсис: текст, контекст, медіа, 2025)
Предметом дослідження в цій статті стали трансформації, яких зазнав стиль сучасної української письменниці Софії Андрухович у новому романі «Катананхе» 2024 року. У фокусі статті перебуває образ відсутності (або ж — «відсутності») війни в тексті. За допомогою компаративного методу цей роман було порівняно з попередніми текстами, зокрема романом «Амадока» 2020 року, у якому образ відсутності (відсутні локації, відсутні спогади, відсутні портретні характеристики тощо) був уперше проявлений у стилі Софії Андрухович найяскравіше; таким чином, встановлено масштаб відсутності в романі «Катананхе». У результаті дослідження ключовою трансформацією, яка відбулась в авторському стилі Софії Андрухович, визначено зміну масштабу відсутності. Окрему увагу приділено образам візуального мистецтва, яке виконує роль збереження та відновлення спогадів про війну, і проведено порівняння з ідентичним способом відновлення спогадів у романі «Амадока», де використовувались фотокартки або дописи в соціальних мережах. У романі «Катананхе» цю роль виконують замальовки, які створила персонажка роману Леся. З опорою на методологію студій пам’яті й травми проаналізовано, яким чином війна навіть після свого закінчення впливає на людей і як працює пам’ять про війну в персонажів різного віку: підлітки Таї, людей середнього віку Лесі та Олекси (батьків Таї), літніх сусідів Жанни і Максима. Встановлено способи прийняття травматичного досвіду та способи подолання травми, якої завдала війна різним поколінням українців. В умовах повномасштабної війни важливо аналізувати, досліджувати й виявляти різні способи писати про війну: це зумовлює актуальність дослідження, адже висвітлені стильові особливості відкривають можливість для подальших досліджень романної творчості письменниці, аналіз образу «відсутньої» війни демонструє спосіб рецепції травми війни в українській літературі та культурі в цілому й відкриває можливості для сприйняття творів сучасної української літератури в ширшому контексті. Встановлений зв’язок із попередніми творами письменниці та їхніми стилістичними особливостями відкриває шлях до подальших досліджень щодо розуміння місця роману «Катананхе» у творчому доробку Софії Андрухович.