Репрезентація емоційного досвіду війни в мережевій поезії українських захисників і захисниць - Фіялка, Світлана (Синопсис: текст, контекст, медіа, 2025)
Предметом аналізу у статті є вербалізація емоційного досвіду війни в авторській поезії українських військових, створеній у період повномасштабного вторгнення РФ. Актуальність дослідження зумовлена унікальністю феномену сучасної поезії, написаної безпосередніми учасниками бойових дій, яка поєднує образність, історичне свідчення, терапевтичну практику та є інструментом комунікації із суспільством. Така поезія відображає граничний людський досвід і виводить емоційне переживання війни в публічний простір. Мета статті — осмислити функціонування поетичного слова як способу публічної репрезентації, переживання і комунікації емоційного досвіду війни. Методологічною основою дослідження є літературознавчий і соціальнокомунікаційний підходи та методи якісного і кількісного контент-аналізу, дискурсивний та інтерпретаційний аналіз. Емпіричну базу становлять понад 250 авторських поетичних текстів, які оприлюднили українські військові в соціальній мережі «Фейсбук». У результаті дослідження виокремлено емоційні акценти у віршах: сум за домом і мирним життям, гнів і ненависть до ворога, страх, тривога, скорбота, виснаження, віра, надія, любов. Продемонстровано, що в поетичних творах учасників і учасниць бойових дій почуття стають ресурсом для виживання, зв’язку, дії. Розкрито, як через метафори, архетипні образи й емоційно насичену лексику поети транслюють травматичний досвід війни, фіксують стан постійної загрози, передають уявлення про смерть і героїзм. Особливу увагу приділено феномену скорботи як колективної травми, що репрезентується не лише через втрату побратимів, а й через екзистенційний розрив між довоєнним і теперішнім буттям. Також простежено, як поезія стає формою збереження оптимізму — зокрема через поетичне осмислення віри в перемогу, любові як тактильної й водночас сакральної сили. Практична цінність дослідження полягає у відкритті нових можливостей до інтерпретації сучасних українських віршованих творів. Результати дослідження дають можливість глибше зрозуміти функції поезії в процесах соціального згуртування, художнього осмислення досвіду війни та можуть бути застосовані в літературознавстві, соціальній комунікації, культурній антропології, психології, освітніх програмах із гуманітарних дисциплін, а також у проєктах з військово-психологічної реабілітації та культурної дипломатії.